Kam zavial nás
vietor osudu,
kam podel
sa ten čas.
Keď držal si
ma za ruku.
Vtedy celý svet
bol náš.
Kam podela
sa Tvoja neha.
Kde zmyzla vášeň
z Tvojho tela.
Túžba, ktorá
neutícha,
prameň lásky
čo nevysícha.
Mne však stále v
srdci oheň horí.
Láska k Tebe
však zrazu bolí.
Toto si si
láska prial.
Mne ostal len
trpký žiaľ.
Ak šťastie inde
hľadať chceš.
Tak si za ním
kľudne bež.
To moje
je navždy preč,
len nemo hľadím
už strácam reč.
Na všetko
krásne spomínam.
Tie chvíle
ticho preklínam.
A stále sa pýtam.....
....Kam zavial nás
vietor osudu?
Kam odvial našu
nežnú lásku.
Zo života,
všetko šťastie.
Viem, pred sebou
mám cestu ťažkú.
Jeje cieľom
je zabúdanie.
Dátum vloženia 30. 8. 2007 13:47katriin ![Zobraziť/skryť lištu autora](http://www.basnicky.sk/design/old/img/icons/profil_disp.gif)
Vietor osudu...
Básnička je vložená v kategórii Zaľúbené
Počet zobrazení básne 2259
Nahlásiť príspevok ako nevhodný obsah
Odoberať RSS kanál tohto autora
![RSS kanal RSS kanal](http://www.basnicky.sk/img/icons/rss.gif)
![linky](http://www.basnicky.sk/design/old/img/icons/linky.gif)
Ulož si alebo zdieľaj tento príspevok v tvojej obľúbenej sociálnej sieti
Komentáre k básničke
- jonqa
peknucke velmi
30. 8. 2007 13:50 - nereg. ratxt
krásne veľmi ty vieš ....milujem....
30. 8. 2007 22:53